I tidligere episoder:
Det som skiller oss to, er at du ikke kan drepe, Michael.
Dette er i tilfelle du får problemer.
Han vil treffe deg og din bror. Han har ikke sett Michael på mange år.
Kom. Michael har aldri truffet din bestefar.
- Jeg har Burrowsene. - Ta dem.
Nyter en del av deg dette? Det er omtrent som å jakte på en rus.
Og jeg burde visst bedre.
Denne gangen vet jeg bedre. Beklager...
Hei, Sara.
- Hva er dette? - Det er for blodtrykket mitt.
- Hva med en avtale? - Du dreit ut siste forhandlingskort.
For et vakkert syn, hva?
Dette er politiet!
Gi deg til kjenne!
Huset er tomt.
Du har flaks. Jeg hadde en kasse på lageret.
Fiskesnelleolje. Skal du ha hele kassen?
Hele kassen.
- Og GPS-mottakeren også? - Den også.
- Høres ut som det blir mye fiske. - Ja, det er bare napp som mangler.
Det blir 96 dollar og 23 cent.
Vet du hva? Jeg tar bare oljen.
- Takk. - Selv takk.
Hallo der! Du må betale for den der!
Ta den. Vær så snill, ikke gjør meg noe.
Du må betale for den der!
Lukk opp hvelvet.
Jeg ville ut for min datters skyld. Hils henne fra pappa...
Jeg skal skjære strupen din over!
Jeg elsket deg, men du utnyttet meg bare.
Snuten fant kjæresten din full av stoff, liggende i sitt eget spy.
Men det blåser jo du i. Hun åpnet døra for deg.
- Det var en ære å treffe deg. - Jeg er lei for det, Henry.
Store firmaer vil styre regjeringen. Kjøpe valg, utkjempe kriger...
Folk dør for at de skal få fortjeneste. Vi prøver å stoppe det.
Er dere en gjeng spioner, eller hva?
Senatorer og kongressmenn. Som meg. Vi som har jobbet for CIA.
Folk som vil vise at presidenten er en marionett for disse selskapene.
Knuser vi henne, så knuser vi dem.
- Hva har det med meg å gjøre? - Hennes fall blir din frihet.
Gjennombruddet kom én uke tilbake. En NSA-analytiker på vår side-
- ble forfremmet og fikk adgang til Echelon-programmet.
E-post og mobilsamtaler i hele landet går gjennom Echelon.
Det katalogiseres, tolkes og lagres for Sikkerhetsdeptet.
Ingenting unngår dem. Ingenting.
Heller ikke, ved et uhell, i noen måneder etter den 11. september...
...Det hvite hus.
Analytikeren fant en samtale mellom presidenten og T. Steadman.
To uker etter at du skal ha drept ham.
Analytikeren prøvde å smugle ut informasjonen...
Vi har noen spørsmål.
Tydeligvis var han ikke den eneste som snuste.
Noen andre ville ha informasjon om presidenten.
- De vil ikke forstyrres. - Selvsagt.
Ett døgn senere er Tancredi død, analytikeren er savnet, -
- og Echelon-filene fra Det hvite hus er slettet fra hoveddatamaskinen.
Båndet er der ute et sted.
Deres jakt på Sara Tancredi tyder på at de tror at hun har den.
Og jeg tror det stemmer. Hun er nøkkelen til alt, Lincoln.
Kom, L.J.!
Jeg kan tenke meg... at du føler deg en tanke forrådt nå.
Og det er forståelig.
Som du ser heter jeg ikke Lance. Og jeg er ikke narkoman.
Én av mine egenskaper kan redde deg, og det er at jeg er medgjørlig.
Hvis du forteller alt du vet, så får du gå.
Når dette er over, kan vi spise litt pai og mimre.
- Jeg vet ikke hvor Michael er. - Dette gjelder din far.
Han tok med seg noe fra Washington som ikke var hans.
- Drepte du ham for det? - Ikke jeg. Hvis det betyr noe.
Jeg håper hans død viser hvor alvorlig denne situasjonen er.
- Hvor er den? - Jeg vet ikke hva du snakker om.
Den neste fasen i dette vil du helst slippe å oppleve.
Jeg vet virkelig ikke hva du snakker om. Far har ikke gitt meg noe.
Jeg vet ikke hva du snakker om.
- Jeg har syndet, Pater. - Når skriftet du sist?
Dette er første gang... på veldig lenge.
- Hva slags synder er de snakk om? - Hva det er snakk om?
Det vet jeg ikke helt.
Innerst inne vet du det.
Rettferdighet, kanskje. Min tro på at målet helliger midlene.
- Hva er det målet? - Å redde noens liv.
- Og midlene? - Jeg har brutt alle mulige lover.
Men det handler ikke bare om hva jeg har gjort.
Det handler om hva andre har gjort.
Fordi jeg lot dem gjøre det. Fordi jeg trodde at jeg gjorde det rette.
Jeg burde visst bedre denne gangen.
Da jeg var gutt...
...så jeg en mann blø i hjel.
Etterpå var jeg glad for det.
- For han fortjente det. - Bare Gud kan gi og ta liv.
Plutselig åpnet det seg et mørkt rom inni meg.
Jeg visste at det var galt. Likevel sitter jeg her...
Dette kan stoppes. Overlat din vilje i Guds hender.
Hvis jeg gir opp nå, så mister jeg alt jeg er glad i.
Men spørsmålet er om du også mister sjelen din.
Vi må alle bære våre kors.
Går det bra?
De vil alltid fortsette å jakte oss.
Lincoln! Ikke gjør det!
- Er han død? - Det er du.
- Lincoln Burrows. - Alle som truer min sønn, dør.
Det er deg vi vil ta, ikke LJ.
Vi kan få en slutt på dette.
Det slutter med at jeg ser deg dø, med hendene mine rundt halsen din.
Du vet ikke hvem jeg er engang.
Hvor langt er det?
Landevei 17 120 km nord for Mexicos grense
- Her er det flott. - Greit.
- Takk for skyssen. - Ingen årsak.
Agent Mahone. Jeg er Bill Kim. Jeg skal hente deg.
- Jeg ringte Kellerman. - Han var opptatt.
Vet noen andre at du er her? Så fint.
Kan du åpne porten? Dessuten trenger jeg en ny bil.
Det er noe du bør vite om meg: Jeg liker ikke feltarbeid.
Jeg gjør det bare når folk har driti seg ut.
Jeg er i felten, Alex.
Lukk opp for meg, så kan du dra tilbake før du skitner til skoene.
Vi fikk et tips om hvor Burrows skal treffe sin bror. "Bolshoi Booze".
- Sier det deg noe? - En av Scofields tatoveringer.
- Hva betyr den? - Det vet jeg ikke.
Finn det ut, før Scofield og Burrows forlater ditt område.
Da har vi ingen nytte av deg lenger.
- Lukk opp porten. - Jeg vil høre hva du skal gjøre.
- Få høre vår beste agents planer. - Jeg skal ta Scofield og Burrows.
Så skal du, jeg og Kellerman gå hver vår vei.
Jeg håper bare at du er godt nok motivert.
Så lenge du gjør jobben din, glemmer vi Shales.
Så kan du besøke din sønn i Colorado. Cameron er fem år, hva?
Du nevner aldri navnet hans igjen.
Der har vi ham. Det var det jeg ville høre.
Fort deg, Alex. Mange stoler på deg.
Jane tar seg av det. Du kan stole på henne.
Jeg vet at det er vanskelig, men jeg lover at det vil løse seg.
- Takk. - Vær forsiktig.
Hør her...
Jeg vet det.
- Jane tar vare på deg. - Jeg kjenner henne ikke.
Hun er grei. Hun har jobbet ganske lenge for pappa.
Vi ses snart. Det lover jeg.
- Sa ikke din far det samme til deg? - Jo, men jeg mener det.
Hei.
Det er meg. Ring når du hører dette. Det er viktig.
Det er tall.
Er det der betalingen min?
- Nitroglyserin? - Etter avtalen.
Det er vanskelig å få det så rent, selv med mine kontakter.
Du må holde din del av avtalen. Hvor venter flyet på meg?
De sier fra noen timer før. På den måten slipper vi statsadvokaten.
Det vil nok gå en stund, så vi bør sette oss i skyggen.
Hei der.
Er det noe galt? Det er mine fettere.
Da din far fikk tak i denne informasjonen, -
- ringte han deg tre ganger fra mobilen.
- Hva sa han? - Han sa at han skulle til Chicago.
Bra. Det er bra at du er ærlig.
Vi mangler informasjon om faren din i en halvtime etter landingen.
- Traff du ham på kontoret hans? - Nei.
- Sist jeg så min far, var han død. - Ga din far deg noe via noen?
Jeg holder ikke tilbake informasjon fordi jeg liker å være hos deg.
- Jeg vet ingenting om noe. - Sier du det?
Hvorfor ga du din far Lincoln Burrows mappes?
Hvorfor hjalp du Scofield med å flykte? Hva betyr lappene?
Hvorfor dro du til New Mexico for å treffe ham?
Ikke prøv å spille uskyldig. Det gjør meg forbanna.
Så kom igjen.
Greit. Det går bra.
Hør her, Sara.
Vi må bli enige om noe. Det vet du, ikke sant?
Ja, det er koordinater.
Legg dem inn i GPS-mottakeren, så havner du midt i New Mexicos ørken.
- Takk. - Ingen årsak. Hvem treffer du...?
- Hva fanken gjør han? - Han holder oss utenfor.
Jeg er på flukt og har dårlig hjerte.
Mexico har veldig fine ting, men... helsevesenet er ikke blant dem.
Er alt i orden? Du ser litt nervøs ut.
Dette er ikke noe jeg gjør daglig. Så jeg vil bare ha flyet og stikke.
- Er det alt? - Det er alt.
Jeg vet nemlig hvem du er. Men ta det rolig.
Vi kan ikke kontakte politiet og få belønningen, for vi er etterlyst.
Men dette flyet til Panama... Sett deg ned!
- Er det til din bror? - Ja.
Jeg har fire brødre. To sitter inne. Ta imot en samtale? Absolutt.
Men å hjelpe dem med å rømme? Vilt.
Min bror ga meg en baseballhanske. Jeg sto i gjeld til ham.
- Du er et bedre menneske enn meg. - Det vil tiden vise.
- Burde de ikke ringt om flyet nå? - Jo.
Hør her, jeg har et spørsmål.
Jeg trodde at disse ble pakket i glassrør, ikke plastrør.
Det trodde jeg også, men selgeren sa at plast gjør transporten lettere.
Og det hindrer brann og eksplosjon.
Sier du det? Det var noe nytt.
- Hva foregår? - Vi skal foreta en kvalitetstest.
- Det er det beste på markedet. - Vi har god tid.
En svart mann i 20-årsalderen overfalt meg bakfra.
- Overfalt han deg bakfra? - Ja.
Likevel klarte han å gi deg et slag i panna?
Med hva? En bumerang? Fortell hva som skjedde.
Jeg er en pensjonert fengselsvakt. Vær litt grei mot en kollega.
- Roy Geary. Legg igjen beskjed. - Din tyvaktige jævel.
Du bør be til Gud om at jeg ikke finner deg.
For hvis jeg finner deg, skal jeg sløye deg!
1 NY MELDING
President Reynolds var i Florida-
- og stilte opp på senator Martin Kleinhenz' valgkampfrokost.
Under hennes pressekonferanse ba en journalist om en kommentar-
- til Lincoln Burrows' flukt. Hun nektet å svare.
Det er nå klart at hun ikke kan holde seg utenfor klappjakten.
Så lenge den pågår, vil spørsmål om Burrows...
Ja vel, mine damer. Da setter vi i gang festen.
I 30 år har jeg hatet deg for at du sviktet meg.
Du har ikke sett Michael engang.
- Jeg har sett ham. - Avisene teller ikke, pappa.
Jeg prøver å forstå hvordan en mann kan svikte familien sin.
Nå gjør jeg den samme, fordømte greia.
Du vil se ham igjen. Det skal jeg sørge for.
- Hvor langt? - Tre timer til.
- Det tar et par minutter. - Min bror er på vei. Jeg bør gå ut.
God idé. Jeg sender ut Ernesto.
- Var det telefonen? - Ja.
Om flyet?
Sukkervann. Der begikk du en stor feil.
Beklager. Jeg er ingen kjemiker. Fyren sa at det var medisinsk nitro.
Begge ble lurt. Jeg vil bare dra. Dere vil ha betalt.
Når min bror kommer, kan vi ordne noe. Si en pris.
Jeg ga deg min pris. Du sviktet meg.
- Når kommer din bror? - Du mente å angi oss hele tiden.
Når skal dere treffes?
- Jeg skyter ham. - Jeg skyter deg først.
- Hvor er den? - Min far har ikke gitt meg noe.
Hva er det du risikerer livet for?
Lincoln Burrows?
En gatebølle. Hvorfor er det ditt problem?
Sverger leger på at de vil risikere livet for folk som blåser i deres?
For de bryr seg ikke om ditt. Burrows og Michael Scofield...
De utnyttet deg.
Forbauser det deg at det fins folk som tør gå mot folk som deg?
Det var søtt. Ynkelig... men søtt.
- En Cleveland hva da? - Jeg gir deg instruksjoner.
Vi har et glassbord her.
- Ikke fanken! - Jeg gjør det for tusen.
- 750. - Greit.
Hva i helsike ...?
Ut herfra.
Det er helt utrolig hva slags ting militære overskuddsforretninger har.
Torturen var Bellicks idé. Og jeg syns han gikk altfor langt.
Jeg gir deg halvparten av pengene så er vi kvitt. Greit, 60-40.
La oss inngå en avtale.
- Hvor skal flyet lande? - Kyss meg i ræva.
- Hva skal vi gjøre? - Vet ikke.
- Vi går ikke over grensen på bakken. - Uten flyet er vi ferdige.
- Han kommer til å forblø. - Det burde han tenkt på før.
Han må på sykehus, ellers dør han. Vær så snill.
Si hvor flyet er, så slipper vi dere.
Finley Road, langs motorvei 8. Det er en rullebane der.
- Greit? Nå kan dere la oss gå. - Kom igjen.
- Kom nå, Michael. - Vær så snill, ikke gå.
- Nå går vi, Michael. - Hjelp ham. Ikke gjør dette.
Kom nå! Hvis vi blødde, ville han ikke løftet en finger.
- Han ville drepe oss. - Slett ikke!
Nå skal vi til flyet og komme i sikkerhet. Kom nå.
Ikke gjør dette mot oss! Ikke hør på ham!
Vær så snill...
Jeg bryr meg faktisk om deg. Det skulle ikke gå sånn.
- Kellerman. - Har Sara sagt noe ennå?
Ikke gå noen steder.
- Jeg går ut fra at du... insisterer. - Selvsagt.
Drep henne, da.
- Hva om hun vet noe? - Hvis du trosser meg, er du ferdig!
Forstår du det?
Gjør slutt på henne, Paul.
Michael? Kom, så drar vi!
Vi må dra, Michael.
- Han ringer snuten eller kompisene. - Han overlever ikke.
Vi ringer når vi er i sikkerhet. Kom nå, Michael!
Han må på sykehus.
Vent, vent...
Glem Finley Road.
Flyet stopper ved sjumilsmerket på riksvei 4 ved solnedgang.
Han venter i fem minutter, og målet er Oaxaca i Mexico.
Rekker dere det ikke, er dere ferdige.
Han forblødde på veien hit. Han het Roy Geary. En turist.
- Kjenner du denne mannen? - Han er min venn.
- Mr. Bellick? - Ja?
Jeg vil stille deg noen flere spørsmål.
Ja?
Det er Pam. Hva foregår?
- Jeg ville bare si hei. - Du sa at det var viktig.
Jeg vet at det ble ganske stygt...
...mot slutten. Jeg ble råtten.
Jeg vil at du skal vite at det var faktorer....
Det var bedre for deg og Cameron... at dere ikke var sammen med meg.
- Hvorfor forteller du alt dette nå? - Hvis jeg måtte gjøre om igjen...
...ville jeg gjort det annerledes.
Vi ville fortsatt vært en familie. Jeg ville gitt alt for det.
- Jeg ville bare at du skal vite det. - Hva foregår, Alex?
Ikke noe. Jeg ville bare ringe og si...
...og si at jeg er lei for alt som har skjedd.
Hvor er du? Skal jeg hente deg?
- Det ville vært fint. - Alvorlig talt, hvor er du?
En siste ting.
- Hvis du hører noe i mediene... - Hva snakker du om?
Jeg elsker deg. Gi Cam et kyss fra meg.
- Fint at jeg nevnte stedet for deg. - Fint at jeg har GPS-mottakeren.
- Gjør det vanskeligere neste gang. - Jeg står i gjeld til deg.
Vi må dra.
- Linc. - Hei der.
- L.J. er trygg. Hvor er pengene? - Vi må dra.
Jeg har med meg noen. Pappa.
Vi har møtt hverandre før.
Nå skjer det. Greit. Jeg ønsker ikke å gjøre dette.
Jeg ville ikke fortalt det selv om jeg visste det.
Er du så dum? Er du?! For nå dør du!
Du hadde bare trengt å fortelle hva du fikk av din far.
Jeg kjenner alternativene mine. Ikke si noe og dø, eller si det og dø.
Nei, der tar du feil. Tenk deg om!
For én gangs skyld i ditt liv.
Dra til helvete.
Drukning er forferdelig. Ikke misforstå meg.
Men når man lar lungene bli fylt med vann, føler man en viss rus.
Det burde glede en gammel narkoman som deg.
Dette er din egen feil.
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com